תומר הדר
השבוע – כמדי שבוע- שחרר משרד האוצר לתקשורת סקירה כלכלית שבועית של נושאים שונים הקשורים בצריכה, הלוואות, משקי הבית וכיוצא בזאת. לא מדובר בנושאים חריגים – אך השבוע הסתתר בסקירה פרק שבדרך כלל לא ניתן למצוא כמעט בשום מקום – סקירה על מחזיקי הרכב הצמוד. כלומר בשפה פשוטה – מי שיש לו "רכב חברה". איזה רכב חברה? תלוי: יש כמובן מי שמקבל ממקום העבודה מכונית ליסינג- ויש מי שמקבל ממקום העבודה מכונית שאינה של ליסינג, כלומר כזו ששייכת למעסיק, כמו שנהוג בחברת חשמל למשל (למרות שגם חברת החשמל שלנו עתידה לעבור לליסינג). בנוסף, לא לשכוח, יש גם מי שמקבל רכב צמוד אבל אינו עובד הייטק- למשל אינסטלטור בחברת שירותי אינסטלציה שמקבל מהעבודה ברלינגו
כל מחזיקי הרכב הצמוד משלמים שווי שימוש. מה זה? שווי שימוש הוא סכום שמגלם את ההטבה שכרוכה בקבלת רכב. הסכום הזה לא באמת יורד במלואו מכיסו של הנהג, הוא מצטרף לשכר הברוטו לצורך חישוב מס. עד כאן, ברור.
![גם על הסוזוקי סלריו שבצילום תשלמו 2.48% שווי שימוש ממחיר המחירון שלו. הבעיה היא ש50% ממקבלי הרכב הצמוד מרוויחים מע ל-47 אלף שקלים בחודש (נתוני משרד האוצר) - הם לא יסעו בכזה. צילום: רוני נאק](https://www.automag.co.il/wp-content/uploads/2017/06/suzuki-selerio.jpg)
הנושא הזה, של הרכב הצמוד, הוא תפוח אדמה לוהט. כל כך לוהט שלא ממש להוטים לשנות אותו. הפעם האחרונה שחל שינוי כלשהו- ולמעשה כמעט שינוי יחיד מאז שמישהו בכלל הגה את המונח "רכב צמוד" היה אי שם בשנת 2009 – עד אז הכל היה שונה: על המכוניות החדשות בישראל הוטל אותו מס קניה- בין אם מדובר במאזדה 3 או ניסאן מייקרה. אותו מס. אך משנת 2009 הוטל על כל המכוניות מס קניה בגובה 83% שממנו נוכו סכומים של עד 16,500 שקלים בהתאם לכמה מזנהמים פולטת המכונית – ואילו שווי השימוש לרכב חושב לפי 2.48% משוויה של המכונית במחירון. קיבלתם ממקום העבודה סוזוקי סלריו בשווי 70 אלף שקל? שלמו שווי שימוש בגובה 2.48% מתוך 70 אלף שקל. נפלתם על פוזיציה מעולה וקיבלתם סקודה קודיאק? מגניב- שווי השימוש יגזר לפי 2.48% מ-180 אלף שקל- מחירה של הסקודה קודיאק.
אז מה הולך בדוח של משרד האוצר? למענכם אנו מפשטים את העובדות – הנה הן:
- בישראל 350 אלף שכירים מחזיקים רכב צמוד. הם מהווים עשרה אחוזים מתוך 3.5 מיליון שכירים שחיים בארץ.
- מי בדרך כלל מחזיק רכב צמוד? גברים. הם בני 35 עד 54.
- נשים? מעט. על כל ארבעה גברים שמחזיקים רכב צמוד יש אישה אחת בלבד.
- כסף כסף כסף: מי שמחזיק רכב צמוד חי טוב- המשכורת הממוצעת של מחזיק רכב צמוד היא 30 אלף שקל בחודש. נתונים רשמיים של האוצר. מחזיקים חזק? זו משכורת ממוצעת גבוהה פי 3.7 ממשכורת של שכיר שלא מחזיק רכב צמוד, שמרוויח 8000 שקל בחודש. אה, זה כמובן ברוטו.
- כמה המדינה מרוויחה מהעסק הזה?- ובכן- היקף תשלומי המיסים למדינה של מחזיקי הרכב הצמוד הוא 5.6 מיליארד שקלים בשנה שעברה. לא רע, קונים בזה המון דברים.
- איפה גר מחזיק הרכב הצמוד? תשובה: הרוב במרכז הארץ.
עד כאן הפלנו עליכם סטטיסטיקות. עכשיו מה שלא כתוב בדו"ח, לפחות לא במפורש. קודם כל, חשבנו שרכב צמוד זה משהו שמגיע לכולם. על פי מתווה המס הירוק המקורי זו היתה המטרה, להנגיש את הרכב הצמוד. עד אז לכולם היתה אותה מאזדה 323 (כן, זה היה מזמן) ותכנית רשות המיסים היתה אמורה לאפשר נגיד להייטקיסט צעיר לקחת גם ניסאן מיקרה. זה לא קרה. לפי נתוני האוצר50% ממחזיקי רכב הצמוד מרוויחים מעל 47 אלף שקלים. הזוי? חכו-יש עוד.
![יש לכם רכב צמוד? אז...רוב הסיכוים הם שאתם גברים, גרים במרכז והכנסתכם היא כ-30 אלף שקלים בממוצע. צילום נפלא של מאזדה 3 רוני נאק](https://www.automag.co.il/wp-content/uploads/2017/06/mazda-3-13-e1384108363898.jpg)
לפי האוצר, רוב מחזיקי הרכב הצמוד חיים במרכז. אבל זה נורא מוזר, כי אם תשוחחו עם ראשי חברות הליסינג הם יסבירו לכם שרכב ליסינג הוא מנוע צמיחה חברתי למשק. מדוע? אה- כי איש הייטק שגר בדימונה יכול לנסוע להרצליה בלי בעיה ולעבוד, כתף אל כתף לצד אחיו מתל אביב. אז זהו שלא: לפי נתוני האוצר, בצפון ניתן למצוא רק 11.8% מן השכירים בעלי הרכב הצמוד. בדרום מדובר ב-10.8%. במרכז לעומת זאת חיים 55.5% ממחזיקי הרכב הצמוד.
עוד נקודה שלנו קצת קשה להבין היא נושא הנסיעות. לפי נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מכונית ליסינג נוסעת מעל 30 אלף קילומטר בשנה. זה כמעט כפול ממכונית פרטית, של "סתם" אזרח. אבל האוצר מדגיש שרוב הרכבים הצמודים הם במרכז. אז רגע, מדוע הם נוסעים כל כך הרבה אם הם עובדים יחסית קרוב לבית? בואו נקווה שמדובר כאן פשוט בחזון הפרחת השממה: הבית בתל אביב, או רמת השרון – המשרד נמצא בקיריית גת, ונוסעים כל יום. אתם יודעים שזה לא בדיוק נכון, נכון?
![דלק, דלקן, פזומט, ספידומט...דלק חופשי קילומטרים גם (כמעט). וכאן דיסקברי ספורט ממלא בסולר (כמה שווי שימוש יש על הרכב הזה?). צילום: רוני נאק](https://www.automag.co.il/wp-content/uploads/2017/06/2015-04-24-15.57.23-e1431931930858.jpg)
ועוד נקודה מאוד מוזרה: במשרד האוצר אוהבים לטפוח על השכם, להצדיק את השיטה וכיוצא בזאת. ולכן מדגישים בדוח נתון מעניין: שווי השימוש שמשלמים מחזיקי רכב צמוד בישראל הוא מהגבוהים בעולם. לא נעים. אז הכל טוב ואין עיוות? זהו שלא. באוצר שכחו לציין נקודה מעניינת: דלקן. פזומט. יו נואו, דלק. האם מחזיק רכב צמוד יוצא כמוכם בבוקר, נכנס לתדלק את האוטו ומשאיר 500 שקל נטו (שימו לב, נטו) שיוצאים ישר מהארנק? תבדקו. התשובה היא שלא. שוב: דלקן, פזומט. בקיצור, שווי השימוש מתקזז. ושוב נזכיר לכם שרכב ליסינג נוסע פי שניים מרכב פרטי רגיל. אז שווי השימוש לרכב צמוד הוא עדיין "מהגבוהים בעולם"? לא כשמקזזים. דרך אגב, בזמנו היתה יוזמה של יאיר לפיד כשר אוצר להנהיג "שווי שימוש מפוצל", כלומר לשלם מס על השימוש – וגם מס על הדלק. התכנית הזו התפוגגה מאוד מהר.
אגב, עוד נקודה מעניינת: בעצם, מה שהאוצר טוען גם דופק אתכם, מחזיקי הרכב הצמוד. בעצם, נניח ששוי השימוש באמת מן הגבוהים בעולם כפי שטוענים באוצר. כלומר הסכום שמתווסף לברוטו הוא באמת גבוה. אחלה. לקחתם מאזדה 3 בליסינג. היא עולה 130 אלף שקל, פלוס מינוס. אז אתם משלמים ברוטו למדינת ישראל 2.48% כל חודש. יופי לכם. אחרי שנה המאזדה אכלה דפיקה בפגוש. במזגן חסר קצת גז, הוא לא מקרר הכי טוב. אחרי שנתיים הצמיגים שלה קצת יבשים – ולא כל מכונית ליסינג זוכה לטיפול מלכים. אז כמה המאזדה הזו היתה שווה אם היא היתה המאזדה הפרטית שלכם? נגיד 110 אלף, ביום טוב. אבל כמה שווי שימוש אתם משלמים כל חודש? כמו מאזדה 3 חדשה לחלוטין מהניילון. זה צודק? תחשבו לבד.